Obecná doporučení
První a druhá praxe mají odlišný smysl a náplň. Záměrem první praxe je seznámení praktikanta s obsahem a rozsahem farářovy práce. Smyslem druhé praxe je prověřit praktikantovo „vybavení“ k farářské práci, poskytnout mu zpětnou vazbu a doporučit oblasti, kde by se měl dále rozvíjet. 
Praktikanti přicházejí z rozličného zázemí. Někteří žijí v ČCE od dětství a sborový život znají z bezprostřední blízkosti. Jiní přicházejí pouze s minimálními znalostmi všedního života církve. Je úkolem mentora, aby respektoval schopnosti a připravenost praktikanta a citlivě mu rozšiřoval obzor. Podstatnou součástí praxe je otevřený rozhovor mezi mentorem a praktikantem o farářské práci, při němž mentor poskytuje praktikantovi zpětnou vazbu. Je však nutné mít na paměti, že mentor nesmí praktikanta zatěžovat svými osobními problémy. (Praktikant není ani zpovědník ani supervizor.)
Mentoři, nezapomeňte, že praktikant obvykle potřebuje více času na přípravu než vy. I ten je potřeba započítat do rozvrhu praxe.
Je důležité, abyste si s praktikantem od sebe také vzájemně „odpočinuli“. Doporučuji např., abyste rozdělili každý den na třetiny (dopoledne; odpoledne; večer), dvě třetiny dne trávili společnou prací a třetinu si nechali volnou. I během praxe má mentor nárok na volné dny dle povolací listiny, praktikanta však nezapomeňte zaměstnat. Zvažte, zda jej v onen den nesvěřit do péče některého z presbyterů nebo kolegů, zvláště pokud se věnují nestandardnímu typu služby (Diakonie, věznice, práce na farmě...). 
Délka praxe je závazně určena. Praxi není možno zkracovat ani dělit. Záleží však pouze na dohodě mentora s praktikantem, kterým dnem v týdnu praxi začnou. (Některým mentorům se osvědčilo začínat i končit praxi nedělními bohoslužbami. Praktikant tak má příležitost okamžitě poznat sbor, v němž bude sloužit. Protože takový rozsah praxe přesahuje povinnou délku, záleží výhradně na svobodné dohodě obou stran.)

Program první praxe (po 2. ročníku – studentská - čtrnáctidenní)
Smyslem této praxe je seznámení se praktikanta s chodem sboru a vyzkoušení si základních katechetických dovedností. Pozorování farářovy práce a následný rozhovor o ní jsou stejně důležité jako samotná práce praktikanta.

První týden praxe
Soustřeďte se především na seznámení praktikanta s životem sboru v jeho co nejpestřejší šíři. Praktikant následuje mentora na všechna bohoslužebná a katechetická shromáždění, pastorační návštěvy (pokud to uznáte za vhodné) i další setkání. Je-li to možné, promyslete, prosím, program tak, aby co nejvěrněji vypovídal o životě sboru i práci mentora. Během tohoto týdne praktikant především sleduje práci mentora a vede s ním o ní rozhovor. 

Druhý týden praxe
V druhém týdnu praxe praktikant opět následuje mentora při jeho práci, při shromážděních však již aktivně přispívá. Je věcí mentorovy citlivosti, aby odhadl možnosti a schopnosti praktikanta. Na druhou stranu mějte odvahu pověřovat praktikanta úkoly, které pro něj budou nové.
Doporučený rozsah je tento:
: Bohoslužebná shromáždění: praktikant by měl číst z Písma a posloužit modlitbou; případně také doprovodem na hudební nástroj
: Katechetická shromáždění: praktikant by měl vést biblickou hodinu pro děti, přispět programem při setkání mládeže či jiném generačním setkání (např. střední generace), připravit si výklad pro biblickou hodinu pro dospělé, alespoň část výkladu pro konfirmandy.
: Pastorační a jiná shromáždění – praktikant doprovází mentora (je-li to vhodné)

Program druhé praxe (po 4. ročníku - předvikariátní - třítýdenní)
Smyslem této praxe je umožnit praktikantovi vyzkoušet si části kazatelské práce v praxi a získat zpětnou vazbu na své působení. Tato praxe často hraje roli při rozhodování praktikanta, zda po ukončení studia nastoupí do vikariátu.

Průběh praxe
V prvních dnech praxe se soustřeďte na seznámení praktikanta se sborem. Jakkoli se mnozí praktikanti jistě již během prvního týdne zvládnou aktivně zapojit, základním úkolem těchto dní je poznat sborový život a práci faráře v jejich co největší šíři. 

Ve druhém a třetím týdnu je již třeba pověřovat praktikanta konkrétními úkoly. 
Můžete postupovat takto:
: Bohoslužebná shromáždění: v prvním týdnu by praktikant měl číst z Písma a posloužit modlitbou nebo doprovodem na hudební nástroj. Ve druhém nebo třetím týdnu je třeba, aby napsal kázání a alespoň jednou kázal. (Mentor se například může s praktikantem dohodnout, že druhou neděli praxe bude praktikant kázat své kázání ze starších zásob, zatímco pro třetí neděli připraví kázání nové.)
: Praktikant by měl alespoň jednou vést celé bohoslužby. (Mentoři, nezapomeňte předem dohodnout se staršovstvem.) 
: Katechetická shromáždění: praktikant by rozhodně měl vést biblickou hodinu pro děti, přispět programem při setkání mládeže či jiném generačním setkání (např. střední generace), určitě by si měl připravit výklad pro biblickou hodinu pro dospělé. – V prvním týdnu může praktikant přispět částí programu, zatímco ve druhém a třetím týdnu by již měl samostatně vést některá katechetická shromáždění.
: Pastorační a jiná shromáždění – praktikant doprovází mentora (je-li to vhodné)
: Administrativní záležitosti – nezapomeňte seznámit praktikanta také s matrikami, hospodařením, sborovou kartotékou, administrativou atd.